Det var en gang, i bossa novaens land, en jente som het Isabella.
Da hun ble født, velsignet gudene henne med uvanlig skjønnhet,
men overså en bitteliten feil: Reisesyke.
Foreldrene hennes prøvde alt.
Tradisjonell medisin, organisert religion,
alternativ religion.
Ingenting virket...
før Yemanja,
havets gudinne, forbarmet seg over barnet og ga henne en begavelse.
Siden hun var for skrøpelig til å leke,
tilbrakte Isabella dagene i kjøkkenet med familiens kokk.
Hun vokste til en sjenert, men vakker jente,
som kunne smelte mennenes ganer og hjerter.
Isabella drømte om å reise rundt i verden og bli en berømt kokk.
KOKK ØNSKET
Men da hun fikk øye på den flotte Toninho, forduftet alle drømmene hennes.
Det var kjærlighet... ved første bit.
De ble så forelsket at de visste at ingenting kunne holde dem fra hverandre.
Med Isabellas eksotiske retter var Toninhos nye restaurant den mest populære i Brasil.
Hun gjorde alt arbeidet.
Han fikk all æren.
Og selv om hun fikk tilbud om jobb fra hele verden,
smeltet Isabellas drømmer om berømmelse bort i Toninhos uimotståelige favntak.
Isabella kunne bare kontrollere reisesyken ved å ha kontroll over bevegelsene sine.
Hvis hun alltid kjørte,
hvis hun alltid førte,
hvis hun alltid lå øverst,
var alt bare bra.
Men noen menn må alltid vise at de er menn,
uansett hva det koster.
Isabella!
Isabella! Jeg er en mann!
Jeg må ligge øverst av og til!
Gi meg styrke, Yemanja. Gi meg styrke til å forlate ham.
Og Bahia!
Bønnene hennes ble hørt.
Slik begynner vår historie om kjærlighet,
reisesyke
og kunsten å lage mat.
Isabella!
Kan jeg få deres oppmerksomhet.
Varig melder ankomsten av fly nummer 732 fra Rio de Janeiro.
- Vær så snill, jeg ber deg. - Det kommer ikke på tale.
Hvilken planet er du fra?
Brasil.
Hallo.
Hei. Jeg er Isabella.
Monica Jones venter meg.
Åh, ja. Selvfølgelig.
Dessverre så er Miss Monica heftet.
Heftet? Hva mener du med heftet?
Åh, ikke noe alvorlig. Til henne å være.
Hun er tilbake om et par dager. Hun har lagt igjen nøkkel til deg.
Takk.
Har du kjent Miss Monica lenge?
Ja, siden vi var barn, men hun dro.
- Bahia har ikke vært det samme uten henne. - Det tviler jeg ikke på.
Jeg kan ikke kjøre heis. Jeg går.
Ja vel.
Takk.
Ingen årsak.
Yemanja, havets gudinne, hun fyller våre garn med fisk hver dag.
Ta imot våre gaver.
- Har dere sett Isabella? - Nei, ikke siden i går kveld.
- Er noe galt? - Serafina, hvor er Isabella?
Forsvinn!
Hei, hei! Vent, vent!
Du er sønn av en fisker. Du må ofre noe til Yemanja.
Hun gir deg alltid den beste fisken.
Dra til helvete, Yemanja!
- God morgen. - God morgen, Miss Oliveira.
- Skal jeg skaffe deg en drosje? - Jeg kan ikke ta drosje.
- Takk. - Selvfølgelig ikke.
Beklager. Han er ikke lenger sjef her.
Har du noen ledige stillinger i kjøkkenet?
- I oppvasken? - Nei. Jeg er kokk.
Selvfølgelig, kjære. Og jeg er Jeanne Moreau.
Jeg lager nydelige torskeboller,
og jeg er kjent for min kokosdryppede hummer med pasjonsfrukt-dip.
- Lager du fish and chips? - Unnskyld?
Fish and chips. Det er vår mest populære spesial, torsdagskvelder.
Ja, jeg kan lage fish and chips. Kanskje i en krydret røre...
Vi har ingen ledige stillinger.
- Eller vanlig røre. - Virkelig ingen ledige stillinger.
HJELP ØNSKES
Faen!
Monsieur Laroche?
- Jeg er Isabella. Isabella Oliveira. - Og?
Jeg var kokken på Yemanja i Bahia. Husker du?
Åh, Brasil. Jeg husker.
- Men du, jeg er redd... - Du ga meg kortet ditt.
Du snakket om en mulighet for en lærerstilling.
Åh, jeg kan ikke ansette nybegynnere.
Den krydrede skalldyrsuppen.
Kreps i en utsøkt duftende kraft,
krydret med fyrig chili.
Lidenskapsmat. Guddommelig mat.
Men det er for sent. Semesteret har allerede begynt.
Kanskje neste år?
Hyperventilasjon. Suffleen falt... igjen!
Det er en klasse for public général. Et to ukers kurs.
Du ville vel ikke være interessert. Er du?
Hva skjedde? Hvor er fisken?
Du skulle ikke ha forbannet Yemanja!
God morgen. Jeg er Isabella Oliveira, og jeg er deres nye lærer.
Jeg kommer fra et sted kalt Bahia nordøst i Brasil.
Der har vi en unik måte å lage mat på.
Så jeg vil ikke gi dere oppskriftene mine.
Jeg skal vise hva som inspirerer meg, og håpe at dere finner egen inspirasjon. OK?
For å lage god mat må man bruke sine følelser og erfaringer
i skapelsesprosessen.
La oss begynne med min lidenskap:
Chilipepper.
De kommer fra Amerika og ble funnet her lenge før Columbus kom.
Hold dem i hånden. Legg merke til fargene.
Lukt.
OK, hva lukter dere? Kan dere beskrive følelsen?
Hva med deg?
Jeg lukter...
en tur på en måneopplyst strand i Acapulco.
Når ble du poet?
Hva venter du at jeg skal si? Den lukter som en grønnsak?
Dette er min yndling. Malagueta-pepperen.
Ikke bli lurt av den lille størrelsen. På styrkeskalaen er den en veldig sterk ti.
Men det jeg liker best er lukten.
Aromaen.
Og en smak man aldri vil glemme.
Så når dere arbeider med chiliene må dere huske å olje fingrene,
slik at dere ikke brenner huden.
Chiliens runde smak finner man på utsiden.
Delen som brenner er ribbene og frøene.
Det er der ilden kommer fra.
Unnskyld.
Det går bra. Virkelig. Det går bra.
Vi avslutter kveldens sending med tanker fra forfatter Claudia Hunter.
Hennes nye bok, 'Kvinner Som Elsker Menn De Hater', har nettopp kommet ut.
Kvinner forelsket i elendige menn. Er du en av dem?
Elsker du en som følelsesmessig mishandler deg?
Er du hekta på en kjekk, sjarmerende, spankulerende hane,
som er god i senga, men som holder deg gjemt bort i et lite mørkt kjøkken?
Hold kjeft.
Gå hjem! Gå hjem! Herregud.
Vi har hverken fisk, kunder eller kokk. Forsyn dere med det som er på kjøkkenet.
Takk, Mr. Toninho.
Hei, kom igjen. Ikke vær sånn.
Ave Maria! Se på maleriet!
All fisken vår, der er den.
- Du er full. - Allikevel, der er de!
Toninho, fiskerne er veldig sinte. Det er et tegn.
Du må gi en unnskyldning til Yemanja.
Alt hun gir, tar hun tilbake. Du kan miste restauranten.
Hun ga meg ikke restauranten. Jeg bygget den med egne hender!
Dette er mitt liv. Dette og Isabella. Og ingen får ta det fra meg.
Toninho, hva i all verden fikk deg til å gjøre det du gjorde?
Når en mann virkelig elsker sin kone, lar han henne aldri ta ham på fersken.
- Det er ufølsomt. - Og ikke så smart.
Dere er vennene mine. Hvorfor får dere meg til å føle meg verre?
Jeg savner Isabellas kokosreker.
Og hennes nydelige små punhetinhas.
Yemanja, bring henne tilbake til meg.
Gi meg et tegn, et spor, et telefonnummer. Gjør noe, eller så...
Når kommer du?
Underskriv her.
FORBEDRINGSANSTALT
- Izzy! - Monica!
- Endelig fri! - Jeg har savnet deg.
Takk Estée Lauder, jeg er endelig fri!
- Hun var ikke engang pen. - Er du sikker?
Jeg tuller! Kjære, han er en mann. De er ikke som oss.
Trofaste, romantiske, selektive.
De er som dyr på Discovery Channel: Pule, pule!
- Det er avskyelig. - Jeg vet det.
Så hva gjorde du? Hvorfor var du i fengsel?
- Fortalte ikke Nikos deg? - Nei.
Husker du Dominic? Han sa han ville ha en ekte kvinne som kunne gi ham familie.
Så jeg fikset avskjedsdrinken hans og lagde fresko av ham!
Jeg brukte kroppen som lerret au Dominic.
Det er nydelig. I Bahia ville de ha gitt deg medalje.
Jeg kan ikke tro at den jævelen til og med anmeldte meg.
Jeg har savnet deg mye.
- Du knuste hjertet mitt da du dro. - Hva med meg? Hva med meg?
Det er ikke min feil. Du er min beste venn.
Du vet, de tilbakestående tvillingene: Liten spyende jente med gutt i kjole.
Men pappa ble kalt hjem, og det var 'Hadet, Bahia'.
Divaen måtte lære å være helt alene.
Jeg har aldri vært alene.
En dag var jeg barn i mine foreldres hus, den neste var jeg kone i Toninhos hus.
Nå, jente, skal du lære å være alene.
Men jeg er så ensom. Jeg kan ikke engang lage mat uten å tenke på Toninho.
I går i klassen luktet jeg en malagueta. Jeg skar nesten av fingeren min.
Jente, hvis du elsker ham så høyt, må du tilgi ham og dra tilbake til Bahia.
For å stenges inne i et kjøkken, mens han flørter med kvinne etter kvinne? Nei!
Det jeg har med Toninho er ikke kjærlighet. Det er en forbannelse.
Hvis jeg vil begynne et nytt liv, må jeg få ham ut av hodet mitt,
ut av meg!
OK. Mener du denne forbannelsesgreia?
Ja.
Han hjemsøker meg.
Da er det bare én ting vi kan gjøre.
Isabella, hvorfor tok det så lang tid?
- Hallo. - Jeg kan hjelpe deg, men jeg advarer,
det er ingen vei tilbake.
Yemanja tar kjærligheten din til bunnen av havet og du vil aldri elske Toninho igjen.
- Er du forberedt på det? - Er du forberedt på det?
Ja.
OK. Da må du gjøre følgende.
Finn fire fete Mephistofeliske krabber,
et artisjokkhjerte,
to modne hunnmangoer, 12 dråper midnattsregn...
Fjæren fra en svart hane.
Øynene til to kokte steinbit.
Og til slutt, strø med asken fra det brente bildet av ham.
La meg.
Hva med dette? 'Hva er min orientering?' Hver dag har vi gjester,
og et panel må gjette om de er homofile eller heterofile.
- Jeg ville ikke sett på det. - Ikke jeg heller.
For pokker, Cliff. Bare finn et 19.30-program som ikke blir slått av 'Xena'.
- Jeg skal finne noe, Alex, jeg lover. - Ja, det bør du!
Takk...
Gud, jeg hater livet mitt.
- Takk. - Klart.
God morgen.
Takk.
SAN FRANCISCO KULINARISKE INSTITUTT
God morgen. Jeg er Isabella Oliveira. Velkommen til min klasse.
Jeg ser mange nye her i dag.
Åh, Gud! Er du gal? Du er sprø!
Min venn, kan du kjøre meg hit?
Åh, herregud.
- Det er ingen adresse. - Jeg vet det. Er det et problem?
Knus hvitløken i morteren med en klype salt. Ta det på øyemål.
Med tiden kan fingrene deres utvikle et berøringsminne for riktig mengde.
Du må ringe flere dørklokker enn Avon-damen for å finne noe på denne måten.
Sauter paprikaen, løken, tomaten og chilien i dendê-olje.
Så heller vi i kraften.
Og når det koker, legg i rekene.
Dere vil se at de er klare når de blir rosa og krøller seg.
Er ikke det nydelig?
Til slutt, hell det i en serveringsbolle
og strø over litt mer koriander.
- Takk. - Klart.
Voilà! Muqueca de camarão.
Og husk: Den siste og viktigste ingrediensen
er å dele det med noen du er glad i.
Jeg synes alltid at det får retten til å smake bedre.
Vel, det var alt. Takk.
- For sterkt for deg? - Nei.
Nei...
Det er bare... nytt.
Kan jeg snakke med deg et øyeblikk?
Hvis du ringte alle Monica Jones i katalogen, må hun ha hemmelig nummer.
Men hun er helt unik. 1,77 m, fletter, fine bein og hun er mann.
I San Francisco er ikke det unikt.
For to timer siden var min definisjon av matlaging 'fjern folien og sett i mikroen'.
Jeg har aldri sett noe lignende! Hele rommet var blendet av deg.
- Hvor lærte du det? - Jeg var kokk i min manns restaurant.
- Er det for tungt? - Nei, det går bra. Det går bra.
Men, uansett, jeg forlot ham.
Mannen din?
Bra! Jeg mener, hvorfor?
La oss si at han kvelte meg.
Hvordan? Hvordan kunne noen kvele deg?
Du er... som luften, som vinden, som en fisk.
Nei... Ikke som en fi...
- Kom hit. Jeg vil fortelle om ideen min. - Jeg kan ikke.
- Det er OK. - Jeg kan ikke, virkelig.
Kom igjen, det er OK. Det går bra.
Er du i orden?
- Jeg får reisesyke. - Når jeg blir engstelig, hikker jeg.
Vent.
Ja? Hei, Alex. Jeg gjorde det!
Jeg har en idé. Vi kommer nå. Du kommer til å elske det.
OK, hva synes du? Et matprogram.
Akkurat som klassen. Dine oppskrifter, din stil, alt som du vil ha det.
Hva synes du om det?
- Matprogram klokka 19.30? - Kona di. Hun har reisebyrået på venting.
- Hvorfor ikke? Alle lager middag. - Det gjør de ikke! Alle spiser middag.
- Ingen vil se på et matprogram. - Alex, bare... bare vent et øyeblikk.
Alex, dette er kokken Isabella Oliveira.
Isabella, dette er vår stasjonsleder, Alex.
Hallo.
Hei.
Et TV-program!
Hellige Maria!
- Så hvem hoster? - Produsenten min.
Cliff Lloyd, Monica.
Hei.
Fint sted du har her, Monica. Det er veldig... kunstnerisk.
Utrolig hvordan du får det til å høres ut som en fornærmelse.
Unnskyld meg.
- Jeg gjør ham nervøs. - Nei, ikke i det hele tatt.
Så, Cliff, hvordan blir programmet?
Akkurat som Isabella vil ha det.
Så snilt.
Er du sikker på at han er produsent?
- Unnskyld meg? - Ja?
- Hvorfor må alt være så lyst? - Det er TV.
Jeg vet det er TV.
Men hvordan ville det se ut hvis vi slo av dette? Og dette og dette?
Jeg vet ikke. Prøv.
Ser bra ut for meg.
Det er alt fra oss. Bli med på premieren på vårt nye program: Lidenskapsmat Live.
Det sendes etter dette.
- Og vi er ferdige. - OK. Takk, alle sammen. Bra program.
- La oss spise middag sammen. - Jeg skal ta solarium og du forsinker meg!
- Jeg sa at det er slutt. - Hva?
- Det er over! Jeg slår opp! - Hva? Jeg tror ikke dette!
- Du er en kraftidiot. - Det er jeg ikke! Jeg er forfatter!
- Hun ser flott ut. - Ja. Bare fortsett arbeidet.
Yemanja, jeg tilbereder din yndlingsrett i kveld.
Ikke svikt meg.
Oi. Jeg må virkelig begynne å ha håret løst.
OK! Om fem,
fire, tre...
God kveld. Jeg er Isabella Oliveira, og dette er Lidenskapsmat.
I dette programmet lærer dere å bruke enkle ingredienser til å lage sensuelle retter
som setter følelser og hjerte i brann.
- Gud, kamera elsker henne. - Det er som et mirakel.
Jeg vil gjerne presentere min assistent, Monica.
- Hei! - Hva er det?
Jeg-jeg-jeg har ingen...
Spill 'Cinzas', hjerteknuseren.
Dette skjer alltid.
Der ja. Ikke stopp. Det er bra for armene.
Kokosmelk er hovedingrediensen i Bahiansk kjøkken.
Vanskelig å presse ut, men verdt hver svettedråpe.
Øs varmt vann over det,
og press.
Press.
Og nå skal vi redusere varmen for å få frem alle smakene og lukten av havet.
Mens det småkoker, skal vi skjære tomatene i fire.
Pass på at tomatene er store og fyldige.
- Hun er et naturtalent. - De må også være faste. Modne, men faste.
Dypp brødet i kokosmelken.
Bryt skorpen slik at melken kan trenge gjennom...
- En whisky, takk. - Kommer.
Hei, mann.
- Kna med fingrene til... - Isabella!
- Det er kona mi! - Hei!
- Det er kona mi! - Knadde du henne med fingrene?
Stek til det får en gylden skorpe.
Det vil smake enda bedre hvis du deler det med noen du er glad i.
Og vi er ferdige.
Damer og herrer, jeg vil gjerne utbringe en skål.
Til alle som er med, for et utrolig vellykket første program.
Og selvfølgelig til Brasils gave til oss,
den usedvanlige Isabella!
- Hør, hør! Bravo. - Hva enn du sier.
Du kommer til å forandre mitt liv.
Hei, drosje! Stopp! Stopp!
Hvordan kunne hun? Presse kokosnøttene sine foran hele verden.
Er kjæresten din stripper? Min også. Du blir vant til det.
Der er hun! Stopp! Stopp! Stopp!
- Isabella! - Åh, herregud.
- Toninho! - Yemanja vær lovet.
Jeg må snakke med deg... alene.
Izzy, jeg venter her.
- Hva skjedde med ansiktet ditt? - Hva skjedde?
- Jeg forsvarte din ære! - Min ære trenger ikke forsvares.
Åh, nei? Jeg reiser halve verden rundt etter Isabella jeg kjenner og elsker.
Og jeg finner deg på TV hvor du ser så...
Du ser så...
Du ser vakker ut.
Som da jeg først møtte deg og giftet meg med deg.
Huden din smakte salt, og håret duftet kanel.
Og når du kysset meg, brant leppene dine med chilipepper.
Det gjorde meg svimmel.
Her er du. Kom hjem med meg hvor du hører til.
Jeg hører til hvor jeg velger å være. Og jeg velger å være her.
Velger du også å kle deg slik? Det passer seg ikke, ikke i din situasjon.
- Hvilken situasjon er det? - Gift med meg.
Rart. Du oppfører deg ikke som gift.
I tre år har jeg ligget på ryggen for deg. Tre år!
For ikke å glemme at jeg aldri får kjøre noe sted!
Vet du, jeg er ikke en ting som kan flyttes rundt som en dukke.
Greit. Fra nå kan du flytte hvor du vil.
Isabella, jeg sverger på min mors grav at du er den eneste kvinnen jeg har elsket.
Moren din er fremdeles i live.
Det er ikke poenget. Du kan ikke gå.
Du er kona mi.
Hadet, Toninho.
På din mors grav?
Elskling, vær så snill!
Dette blir ikke lett.
STENGT INNTIL VIDERE
Isabella? Er du der?
Fru Oliveira! Alberto.
- Husker du meg? - Selvfølgelig. Alle snakker om deg.
Det er en ære å ha deg i restauranten min.
- Men ikke på kjøkkenet ditt. - Unnskyld?
Jeanne Moreau.
- Jeanne Moreau? - Du vil komme på det.
Selvfølgelig, frue.
- Hva dreide det seg om? - Ingenting.
- Jeg er slem. - Du, slem?
Det er vanskelig å forestille seg.
Takk.
Du trenger ikke kjøpe blomster. Dette er ikke et stevnemøte.
- Er det? - Trodde du det var forretningsmiddag?
Ja.
Åh, vel... nei.
Nei?
Beklager.
Jeg har hatt det veldig bra, og du har vært vidunderlig, men... jeg er ikke klar.
En dag, kanskje?
En dag.
Så mye smør kan drepe en fyr.
Så mye kvinne kan drepe en fyr!
Sauter bananskivene, tilsett brunt sukker og la det smelte.
Deretter en klype revet nellik og godt med kanel.
Så tilsetter vi litt cachaça, som vil la sausen karamellisere seg.
Og husk: Du må lage mat med øynene og nesen.
- Hvem er han og mennene med gitar? - Slik lærer du å stole på sansene dine.
- Kutt! - Nei! Nei, nei, nei. La det gå.
Noen, gi meg aspirin nå.
- Hei, det er den fyren. - Åh, herregud.
- Har de øvd inn dette? - Nei, vent!
- Vil du at han skal fortsette å synge? - Ja. Bare vent på siden.
- Greit. - Fortsett.
OK, nå skal vi overføre bananene til et fat.
Sett pannen tilbake på platen
og tilsett litt vann til glasuren.
Det er en krydret, duftende rett som jeg er sikker på at dere vil like.
Takk.
Greit, bare vent et øyeblikk.
- Og vi er ferdige. - Har du gått fra vettet?
Selvfølgelig har jeg gått fra vettet. Du unngår meg, ignorerer meg!
Du lar meg ikke gjøre det godt igjen. Jeg er mannen din! Betyr ikke det noe?
- Dette er mannen. - Han er søt.
Ta ham! Ta ham! Ta ham! Kom igjen, kom igjen, denne vei.
Ta ham. Du skal ut!
Ro deg ned.
Man kan ikke arrestere en mann for å snakke med sin kone.
Når ble det ulovlig å synge?
Vi må ha denne fyren. Les dette.
OK. 'Isabellas dristige, sensuelle retter sydet til gitarenes rytmer.'
- Jeg kan se det nå. - 'En fryd for ganen og en jentes øyne.'
- Bra, hva? - 'Dristigere enn Julia Child,
- mer mandig enn Ed McMahon'? - Vel, det er for Monica.
- Så? - Jeg vil ha Toninho og trubadurene.
- Isabella hater ham! - Tror du det?
Jeg vet det. Hun fortalte meg.
- Tror du henne? - Ja!
Hør her, Cliff, jeg er ikke blind. Du liker Isabella. Det er greit.
Men vi lager et matprogram, og Toninho er ingrediensen som mangler.
Kanskje ikke bra for Isabella, men han er perfekt for seertall.
Jeg sier deg, Alex, Isabella vil aldri gå med på det.
Vel, det er derfor du er produsent.
Nei, OK, nei! Jeg vil ikke! Det er for mye.
Publikum elsker ham. Hva kan jeg gjøre?
Hvis publikum elsker ham, kan han få sitt eget program, men ikke med meg.
Jeg liker det ikke, du liker det ikke og Monica liker det ikke.
Men sannheten er at dere to sammen... på skjermen mener jeg,
har en spesiell kjemi som publikum elsker.
Og seertallene øker så raskt...
Og enden på det er at hvis Toninho ikke er med,
sier Alex at han enten vil avlyse programmet... eller skifte ut deg.
Vet du,
jeg tror du har rett.
- La oss se hva som skjer. - Flott! Jeg visste du ville forstå.
Takk. Flott.
Jeg venter bare på fortsettelsen.
Hei, Tito Puente, du skal ut. Takk Gud!
Jeg er Cliff Lloyd. Jeg kjører deg.
Du er blitt tilbudt en plass på Isabellas program.
- Jeg visste hun ville få meg ut. - Vel, hun gjorde ikke. Det var lederen.
Det er han som vil ha deg. Hun vil ikke.
Min venn, du har mye å lære om kvinner.
Monica, hva skal jeg gjøre med denne Toninho-fyren?
Åh, herregud. Unnskyld.
Hva, elskling? Aldri sett en jente splitter naken før?
- Nei, nei... jeg mener, jo. - OK, stopp.
Så, du er gal etter Isabella, hva?
Ja, jeg er vel det. Jeg mener, hva ser hun i denne fyren?
Bortsett fra at han er praktfull, sjarmerende og synger som en engel...
Nei, jeg bare tuller!
Dette er ikke noe jeg har noe med, noe som gjør meg mer interessert,
men hvis du vil prøve deg på Isabella, må du lære om brasilianske kvinner.
Som... som hva?
- La meg se klokken din. - OK.
Takk.
TAG Heuer.
Hva i...!
Hvis du vil lære om Isabella, må du lære om Brasil.
- Den klokken er verdt $1.000! - Brasil er mer enn et land.
Du skjønner, Brasil er en følelse. Det er en stemning man ikke kan beskrive.
Man kan ikke definere det. Man kan bare føle det. OK? Prøv, prøv.
Det starter sør i Porto Alegre, skjønner?
Og går opp til Recife, ikke sant?
Det er Candomblés trommer, det er karnevalets samba,
det er yorubaenes tamtamtrommer.
Man kjenner det i fotsålene, opp til knærne, til...
Hele veien til hjertet.
Glem klokken, OK?
Man har månen, man har tidevannet, man har stjernene.
Isabella er Brasil, Brasil... er Isabella.
Og hvis du vil ha henne, må du ikke prøve, planlegge eller forberede.
Føl.
Meloner er som kjærester. Skal jeg si hvorfor?
For å finne én god, må man prøve 100.
Men hvorfor prøve flere enn man må?
Hallo. Jeg er Isabella Oliveira. Velkommen til en spesialutgave av Lidenskapsmat.
I dag skal vi lage en symfoni av frukter fra hele verden.
- Vi er straks tilbake. - Kutt! Utmerket, Isabella. To minutter.
- Hvordan gjør hun det? - Ikke prøv å forstå. Bare føl det!
Jeg er så glad for å se deg. Du stråler.
Takk.
Vet du, det er noe vi må snakke om.
- Hva er det du gjør? - Jeg kan ikke la være.
- Kan du slutte å snuse på håret mitt? - Gi meg et kyss.
- Nei. - Bare ett?
Vet du,
jeg synes vi skal skille oss.
- Hva? - Skille oss.
Der kommer fortsettelsen.
- Hva er det som foregår? - Jeg vet ikke. OK, fem sekunder.
- Fem sekunder. - Om tre, to...
- Her er et tips når det gjelder meloner: - Hvorfor synger han ikke?
- Ikke spør. Bare føl. - Jeg gir deg aldri skilsmisse! Aldri!
- Du er min kone og jeg elsker deg. - Avbryt nå!
Avbryt nå.
Bare avbryt! Vet ikke! Wings, Jeopardy!, Mad About You, reklame. Bare få det av!
- Åh, herregud. - Uansett hva, bare avbryt!
- Idiot! - Hva?
- Kom hit! - Åh, herregud!
Din lille latinske mambo-kjeft!
Vet du hva du har gjort? Dette er direkte-TV!
Bra! Da vet alle hvor høyt jeg elsker henne,
din smiskende TV-slave!
- Ta den! - Hei!
Slemme jente. Jeg kjenner deg ikke igjen.
Jeg kjenner ikke igjen meg selv.
Nei, Cliff, du er ikke sparket. Ikke ennå.
Vi kommer på nyhetene: 'Ekte kjærlighet på nytt matprogram'.
Sees.
Hva gjør jeg galt? Er det fordi jeg elsker henne så høyt?
Hvis du gjør det, hvorfor gå til naboen?
Du ville ikke forstått. Du er ikke mann.
Toninho... det må være det fineste du har sagt til meg.
Jeg tror ikke at hun straffer meg så hardt på grunn av et dumt feiltrinn.
Et dumt feiltrinn! Du kvelte henne, gjemt bort i den restauranten.
- Hun var kokken! - Kokken!
OK. Fader, hjelp oss, OK?
La oss prøve det grunnleggende.
- Kan du ikke prøve å bli vennen hennes? - Vennen hennes?
Stol på meg, jeg ser mye på Oprah. Vennskap er grunnlaget for alle forhold.
Forhold. Vi hadde ikke et forhold. Vi var forelsket!
- Som Romeo og Julie? - Ja!
- Eller Tristan og Isolde? - Ja!
- Sonny og Cher. - Ja!
- De døde alle sammen, bortsett fra Cher. - Døde, men forelsket.
Toninho, du er en macho, romantisk, primitiv heteroseksuell.
Det er så 1900-talls. Ta et skritt inn i nåtiden. OK?
Se på Cliff. Han vet hvordan å være hennes venn, og jeg tror hun faller for det.
- Cliff? - Ja.
Hva kan hun se i den klovnen?
Åh, jeg vet ikke, bortsett fra det at han er snill, moderne og følsom.
Stål! Jeg bare tuller.
Hva gjør du her?
Tenkte jeg skulle hjelpe deg på markedet, som jeg pleide. Husker du?
- Får jeg lov? - Nei, takk.
Kanskje jeg kan handle for deg. Så behøver du ikke stå opp så tidlig.
Toninho, hvorfor gjør du dette?
- Fordi jeg vil være din venn. - Min venn?
Ja.
Så du mener hvis jeg har kjæresteproblemer, kan jeg komme og få råd av deg?
- Har du en kjæreste? - Ikke ennå.
- Tror du at du kan elske noen andre? - Ja.
Nei! For hver person er det bare én perfekt make.
Øyeblikket vi møttes visste jeg det var deg, og du visste det var meg.
Hvis vi gir opp nå, kan du aldri elske på denne måten igjen.
Hvem ga opp, jeg eller du?
Jeg ga ikke opp. Jeg gjorde en feil, og jeg angrer.
Isabella, gi meg en sjanse til.
Jeg kan ikke leve uten deg.
Jeg gjør alt du vil.
Toninho, ikke gjør det vanskeligere.
Vi kan være venner.
Jeg elsker deg bare ikke lenger.
Beklager.
Hør på meg, du må komme tilbake.
Det er fremdeles ingen fisk i havet og fiskerne er desperate.
- Du mister denne restauranten. - Rafi, jeg kan ikke komme uten Isabella.
Gi alle ventepengene sine.
Utover det, vet jeg ikke.
LIDENSKAPSMAT LIVE! UKEDAGER KLOKKA 19.30
Du blir en stjerne, Isabella.
Gjør ikke det deg glad?
Det gjør vel det.
Jeg gjorde alt jeg kunne for å få Toninho av programmet.
Det er greit.
Det spiller ingen rolle lenger.
Og husk: Den siste og viktigste ingrediensen
er å dele det med noen du er glad i.
Takk.
Hei!
- Hva er i veien med deg? - Jeg vet ikke.
Alt går så bra, og det føles som om vinden blåser rett gjennom meg.
Det du føler er ensomhet.
Du må bli forelsket igjen, fort.
- Jeg er ikke i humør for kjærlighet. - Selvfølgelig ikke. Du er ute av trening.
Det krever litt innsats. Hvis du ikke spiser, blir du ikke sulten.
OK, hold fast.
Du vil ikke tro dette. Nettverket ringte.
De flyr inn noen ledere i morgen.
Programmet kan bli nasjonalt!
- Vi skal sendes nasjonalt! - Vi skal sendes nasjonalt!
Vi skal sendes nasjonalt.
Nasjonalt.
Hei, hva er i veien?
Er du ikke glad? Dette var vår drøm.
Nei, jeg er glad. Jeg er bare trøtt.
Vil du gå ut med meg i kveld?
Ja... klart. Flott.
- Vi kan finne noen ideer til programmet. - Nei, ikke for arbeid, for moro.
Kan det være bare moro?
Moro?
Jeg kan moro.
Oi! Du ser nydelig ut.
Isabella.
Sitt.
Hei, dette er Isabella. Legg igjen beskjed etter pipetonen. Takk.
Isabella, er du der?
- Isabella, jeg vet at du vil jeg skal dra, - Skal jeg slå den av?
Og jeg har gitt deg all grunn til det.
Men jeg vil at du skal vite at uansett hva du gjør, så vil jeg alltid elske deg.
Uansett, dette er til deg.
Vent.
Jeg vil forelske meg igjen.
- Isabella. Isabella, vent, vent, vent. - Hva?
Det er ingenting jeg heller vil.
- Gjorde jeg noe galt? - Nei, nei, nei. Jeg bare...
Hør her, jeg tror denne fyren fremdeles har taket på deg.
- Det er ikke sant. - Isabella, jeg liker deg virkelig.
Jeg tror bare at du trenger litt tid til å finne ut hva det er du vil.
Jeg skal vente.
God natt.
Det er fargeløst. Det er fordømt fargeløst. Gi meg en mørkere bronse der, vil du?
Isabella, skatt. Jeg trenger et stort Julia Roberts-smil fra deg, OK?
Mye lysere, OK. Få det opp litt mer.
- Cliff? - Ja?
Jeg er ikke sikker på denne kjolen.
Hva snakker du om? Du ser utrolig ut.
Det er bare for ett program. Sjefene ville se deg i noe mindre... etnisk.
Etnisk?
- Cliff, Alex på linje fire. - OK.
Hør her, du ser nydelig ut.
Virkelig.
OK. Kom igjen.
Greit, der har vi det. Bra.
Ser deg i morgen.
Yemanja,
jeg gir deg disse perlene,
slik at fisken kommer tilbake til Bahia.
Men angående Isabella... hold deg utenfor.
Dette er hennes og min avgjørelse.
Når menneskelig kjærlighet er sterk nok,
kan ingen gud, selv ikke du, Yemanja, ta den bort.
Yemanja være lovet.
TIL SALGS
Kjære vene!
Hvem kledde på deg? Vanna White?
Sjefene. Ser det veldig ille ut?
Ingenting ser ille ut på deg. Du er nydelig.
Du får ikke komme nær min garderobe.
- Hvor er Toninho? - Toninho sluttet nettopp. Snilt av ham?
- Vær klare, alle sammen. - Sluttet han?
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
- Kanskje han dro tilbake til restauranten. - Det er ingen restaurant.
Han mistet den. Ingen fisk, ingen kokk, ingen Toninho, ingen restaurant.
- Hva? - OK, ett minutt.
OK, slutt å tenke på det. Vi har en jobb å gjøre. Kom igjen.
- Hva er dette? - Tabasco.
Jeg bruker ikke det. Dette er brasiliansk matlaging. Kan jeg få malaguetaene?
Ordre fra nettverket. De sa at malaguetaer er for vanskelig å få tak i.
- 30 sekunder. - Ikke bekymre deg.
- Hva med lysene? - Nettverket vil ha det lysere.
Om fem, fire...
Stopp! Det går bra. Kom igjen. OK.
- God kveld. Jeg er Isabella... - Menn vil ha mer nærbilder av Isabella.
- Glem mariachiene. - Og bli kvitt særingen.
Hun er ingen særing! Hun... han er virkelig veldig hyggelig.
Hei, hver sin smak, men ikke på dette programmet, OK?
I dag skal vi lage en klassisk rett fra nord i Brasil.
- Bobó de Camarão. - Gå inn. Hold henne i nærbilde.
- Ikke gå bort fra henne. Hold det lyst. - OK.
Sexy. Tenk sexy. Vi er ikke så interessert i maten, OK?
Bra. Flott.
Pynt med farofa og skivet avocado.
Og pass på å nyte den med noen du er glad i.
- OK. - All right.
Bra jobb. La oss snakke med henne.
- Det var fantastisk. - Du vil like å være med i familien vår.
- Kom igjen. - Vi har store planer for deg.
- Vidunderlig. Vidunderlig. - Det var storartet!
Hvordan kan du gå med på dette?
De har bare en mer strømlinjet visjon for programmet,
fordi det skal gå nasjonalt og alle er begeistret.
Visjon? Jeg trodde det var mitt område.
Selvfølgelig... Selvfølgelig er det det, men d-d-dette er større enn oss nå.
Disse folkene elsker deg, Isabella.
Faktisk så elsker de deg så høyt at de vil at du skal være i fokus.
Og hva betyr det?
D-de tror Monica kan bli for mye for Midtvesten.
Beklager, Monica. De er forretningsmenn. De kan ikke selge drag i Albuquerque.
Cliff, jeg lager ikke programmet uten Monica.
Men du må lage programmet. Dette er drømmen din!
Dette er ikke min drøm! Dette er din drøm! For meg er dette et mareritt!
Isabella, vær så snill. Du er stjerne nå.
Du hører til verden, til fansen din.
Det er egentlig ikke din avgjørelse lenger.
- Nei? - Nei.
Vet du hva?
Jeg slutter.
Den sniken. Han viste seg å være like ille som de andre.
Det var ikke Cliff på sitt beste, men jeg tror ikke han prøvde å såre noen med vilje.
Han er bare litt forvirret, stakkars liten.
Hei, Izzy.
- La oss dra hjem og drikke oss fulle. - OK.
Isabella!
Du store all verden, jente. Kom og se dette. Kom igjen.
Isabella!
Jeg vil at du skal føre når vi danser.
Jeg vil at du skal kjøre bilen.
Jeg vil at du skal ligge øverst.
Jeg vil ikke ha deg på noen annen måte.
- Du og du. - Kan du høre meg?
Kom igjen. Gå, gå, gå.
Kjærlighet versus voodoo.
Hvorfor kunne du ikke vært sånn før?
Jeg vet ikke, men jeg er sånn nå.
Nå er det for sent.
Kyss meg... så kan du fortelle meg det.
Oh là là! Dette ser ikke bra ut.
Isabella, hva har skjedd med deg?
Hva har jeg gjort?
Kom igjen.
Lager du mat nå?
Jeg må ofre noe til Yemanja slik at hun hever forbannelsen.
Isabella, Serafina fortalte deg at den ikke kan heves. Det vil ikke virke.
Det må virke. Hun vil forstå og hun vil gi meg kjærligheten tilbake.
Hva er galt med disse dumme eggene, for pokker?
Monica!
- Monica! - Hva?
Jeg kan det ikke lenger!
Det er ikke det peneste jeg har sett, men jeg er sikker på at det smaker...
Prøv.
- Jeg kan ikke lage mat lenger. - Nei! Alle kan ha en dårlig dag.
- Det er bra. - Se, alt er ødelagt!
OK. Ro deg ned, OK? Vi skal ordne det.
Vi skal bruke suffleen som base, gjøre den penere med dette. Hun vil aldri vite det.
Yemanja, vær så snill...
ikke avvis offeret mitt.
Gi meg kjærligheten tilbake.
Isabella.
Toninho.
- Hvordan visste du jeg var her? - Monica fortalte meg.
Jeg kom for å si hadet.
- Jeg skulle ønske vi kunne gjøre noe. - Vi kan.
Hvorfor lager vi ikke noe før jeg drar, for gamle dagers skyld?
- Jeg tror ikke jeg kan lage mat lenger. - Det kan ikke jeg heller.
Men sammen, kanskje vi kan klare det.
Det virker.
Det er salt! Det smaker som havvann.
- Toninho? - Ja?
- Jeg elsker deg. - Elsker du meg?
Åh, Isabella.
Slik ender vår historie om Isabella og hennes Toninho.
De levde lykkelig resten av sine dager.
Og det gjorde vi også.
Yemanja være lovet.
Teksting fra Visiontext: Åse Feiring Cave.
NORWEGIAN